LLEIDA
Condemnat a 9 anys de presó per violar i abusar de la filla d'11 anys
El Tribunal Suprem confirma la sentència de l'Audiència al donar credibilitat a la nena
Els fets van tenir lloc durant més d'un any a l'habitatge familiar
![El condemnat (a l’esquerra), en el judici que es va celebrar el març del 2022 a l’Audiència de Lleida.](https://imagenes.segre.com/files/image_large/uploads/2024/04/21/66248ded04676.jpeg)
El condemnat (a l’esquerra), en el judici que es va celebrar el març del 2022 a l’Audiència de Lleida. - SEGRE
El Tribunal Suprem ha condemnat a nou anys de presó un veí de Lleida per violar i abusar sexualment de la seua filla quan aquesta tenia només 11 anys. L’alt tribunal confirma la pena imposada en primera instància per l’Audiència de Lleida, ja ratificada pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, al valorar la credibilitat del relat de la nena, la declaració de la qual considera prova de prou càrrec per desvirtuar la presumpció d’innocència.
A més de la pena de presó, el Suprem confirma vuit anys de llibertat vigilada després de la pena de presó, una ordre d’allunyament de 200 metres i la prohibició de comunicar-se amb la seua filla durant 10 anys, la retirada de la pàtria potestat i que pagui una indemnització de 20.000 euros pels danys morals causats. L’home, condemnat per un delicte continuat d’agressió sexual a menor de 16 anys, tampoc no podrà treballar durant dotze anys en llocs que comportin un contacte amb nens menors.Segons la sentència, ha quedat acreditat que els fets van tenir lloc entre el gener del 2018 i l’agost del 2019, sobretot durant els caps de setmana, quan el condemnat aprofitava que la seua dona sortia de casa per anar a treballar cuidant una anciana per abusar de la seua filla. I per a això utilitzava la força i la intimidació, remarca el Suprem, ja que l’agafava dels braços, de les mans i de les cames per obligar-la a mantenir contactes sexuals malgrat que la víctima li deia que no i intentava fugir de l’agressor sense aconseguir-ho. Així mateix, el tribunal assenyala que, quan acabava d’abusar de la nena, el pare li deia “que no havia de permetre que altres nois li fessin el que li havia fet ell”.A més de la declaració de la menor, que per al Suprem és “creïble, objectivament versemblant i convincent, a més de persistent i corroborada per altres fonts de prova”, l’informe psicològic va concloure que les alteracions que tenia la menor estarien relacionades amb la situació abusiva patida. També té en compte el tribunal la declaració de la mare de la nena, que va dir que l’acusat, quan li va preguntar pel que havia passat, “va venir a reconèixer-ho, abaixant el cap, dient que no sabia el que feia, que estava fora de si i va demanar perdó”. En la mateixa línia, va declarar una bestia de la nena, a qui li va explicar els abusos quan se’n va anar de vacances a Madrid l’agost del 2019. Tanmateix, l’acusat va negar els fets durant la vista oral i va presentar recurs al considerar que no hi va haver violència, malgrat que el Suprem ho considera acreditat. La sentència és ferma i sense possibilitat de recurs.